A politikusnak antennája van, az államférfinek pedig iránytűje.
Ugye a taurusz rakétáknak az átadása vagy átnemadása hónapok óta húzódik.
Több esét látok arra, hogy adni fognak, mint hogy nem.
Kommunikáción azon kívül, hogy lajkokat vadászunk, ilyen kattintás és lajkvadászat,
meg van egy véres, teljesen véres és teljesen gyakorlati következménye,
és háborúkra vezethet a országok között, és Franciaországgal ez már megtörtént.
Az orosz hírszerző tevékenység egészen erős Európában és a nyugati országokban,
és nem nagyon tudtunk, mit kezdeni vele, és ez továbbra is jelen van.
Szeretettel köszöntöm a Mondinér nézőit és hallgatóit, ez itt a Harztér,
Robert C. Kastele, Ben Narzewski, Anton Noli, a Házigazdát, Póca Istvánt látják.
Sziasztok, szeretettel köszöntölek benneteket is.
Sziasztok.
Sok témát szeretnék ma veletek megbeszélni, de van itt egy kitüntetetten érdekes,
ezek közül, ez pedig Macronnak a nyilatkozott cunamia.
Egy össze-vissza nyilatkozott cunami, és a hitelesség kedvéért idéznék még hozzá
időrendi sorrendben nyilván magyar nyelven.
Macron azt mondta először is, hogy ma nincs konszenzus arra,
hogy hivatalosan szárazfölé csapatokat küldjenek, de semmi nincs kizárva,
azt egy sajtótájékoztató mondta, majd hozzátette, mindent meg kell tenni
annak érdekében, hogy Oroszország ne nyerhesse meg a háborút.
Ez követte egy...
Pontosító nyilatkozat, amit a Právó nevű cseh baloldai lapnak adott.
Ezt úgy foglalható, pontosabban a szó szerint ezt mondta.
Ez nem jelenti azt, hogy miért legeljük francia egységek küldését
Ukrajnába a közeljövőben, hanem azt, hogy megnyitjuk a vitát,
és átgondolunk mindent, amit Ukrajna támogatása érdekében megtehetünk,
különösen Ukrajna területén. Ez a következő, és akkor...
Még egy dolog, bocsánat, még hozzátett egy fontosat, hogy nem vagyunk háborúrma,
nemzette, és elutasítjuk az eszkaláció növelésének logikáját.
Ez főleg az első megnyilatkozása után érdekes.
Majd a harmadik megnyilatkozása, ami azt hiszem tegnapi, egy egészen friss...
Ez már a negyedik.
Egy megnyilatkozásról mondt az előző kettő, amit mondtam.
És a harmadik megnyilatkozása az az, hogy amikor szintén pontosította magát,
a mi Európánkban közeledik az a pillanat, amikor helyén való lesz,
hogy ne legyünk gyávák.
A stratégiai ugrásra van szükség, és jól tudjuk azt,
hogy a háború visszatért a Földünkre Európába,
és hogy megállítatatlannál vált egyes hatalmaknak a nap-mindappaló terjeszkedése.
És gyakorlatilag ezzel a legelső álláspontját támasztotta alá,
ami kiverte a biztosítékot számos országnál.
Most akkor itt mit kell látni szerintetek?
Most mit gondol Mákron, meg miért mondja ezt, és mi történik?
Hát mármint az első nyilatkozat verte ki a biztosítékot,
mert az utolsó az teljesen...
Szerintem megfelel a valóságnak.
Hát inkább a középső.
Hogy ugye eljött az idő, amit most látunk,
és erről beszéltünk Robival itt az adásokban,
hogy a világ egy rendkívül turbuláns időszakba lépett.
De bocsánat, a harmadikra azt mondta, hogy kitart a megjegyzései mellett.
Amikor vannak hatalmak, amelyek akár katonai úton is próbálják elérni céljékat,
és ez főleg most ugye bennünket Európában veszélyeztet.
Minden más nyilatkozat, hát hogy mondjam, egy politikushoz teljes mértékben illő,
hogy hogyan lehet úgy eljuttatni egy üzenetet,
hogy közben homályosítasz, ködösítesz, kreász mellé mindenféle letagadod,
majd újra elmondod.
De ugyanakkor maga az üzenet azt hiszem egészen világos.
Ugye azt nézzük meg, hogy milyen körülmények között mondta például az első üzenetet.
Én nem gondolok, hogy ez egy világos, de akkor mondd, hogy mi az üzenet.
Az üzenet az, hogy attól függetlenül, hogy igaz-e vagy nem,
mert hogy szerintem nem.
Tehát már minthogy van egy üzenet, egy kommunikációs üzenet,
de annak a tartalma az már elősen kérdéses.
Az üzenet pedig az, hogy egyrészt üzenet Vladimir Putyin felé,
hogy ne bízz el magát, hogyha vannak sikerei Ukrajnában,
eljöhet az a pont, amikor Európa ezt már nem tolerálja,
mert hogy Európa számára Oroszország terjeszkedése,
vörös vonal, és ezt nem hagyhatja.
Üzenet a szövetségesek felé.
Mármint Ukrajna szövetségesei felé, hogy adjatok több fegyvert,
Franciaország is ad fegyvereket, egyébként sokkal kevesebbet,
mint, nem tudom, Nagy-Britannia, vagy Egyesült Államok,
vagy Németország, de Franciaország is ad fegyvereket.
Adjatok több fegyvert, különben eljöhet az a pont,
amikor európai katonák kell, hogy beavatkozzanak Ukrajnába.
Ez az üzenet.
Az, hogy ennek a valóságtartalma, hogy valóban küldene katonákat
Emmanuel Macron, az megint csak más kérdés, mert nem tenné.
Bocsánat.
Miért jönne el az a pont, ha nem küldünk fegyvert?
Hát az üzenet az, hogy ha Ukrajna nem bírja az orosz nyomást,
és Oroszország esetleg menetelt tovább Ukrajnában,
és elhúdítja Ukrajna egész területét,
akkor ez nem tolerálható a nyugati hatalmak által.
Ez egy olyan határ átszabást jelentene, ami nem fér bele.
De mondom, ez egy kommunikációs üzenet,
és mondok egy másik logikát.
Jelenleg ami köztünk, mármint a nyugat, hiszen Magyarország is a nyugati tábor,
a nyugati szövetségi rendszernek a része,
ami köztünk és Oroszország között maradt lépés, eszkalációs lépés,
gyakorlatilag nem maradt semmi.
Tehát sajnos a helyzet az, hogy a nyugat jelen formában nem tehet már semmit Oroszországgal szemben,
ahogy Oroszország sem tehet semmit a NATO-val szemben,
mert hogy a következő lépés az nyílt eszkaláció.
Tehát a nyugat részéről a következő...
A 14. szamciós csomag nem fog segíteni?
Hát, na pont ez az.
Nem akarok cirikult lenni, bocsánat.
Robert elnevette magát.
Ebben a logikában vizsgáld azt, hogy minden kommunikációs nyugatkozat,
az, hogy Mitri Medvegyev már 18-adszorra fenyegeti nukleáris csapással Európát,
meg hogy az oroszok átlépik a Lamas csatornát,
ugye éveken belül,
vagy amit Macron mond a csapatokról,
vagy amit Lengyelország egy évvel ezelőtt állított ugyancsak,
hogy lengyel csapatok jönnének Ukrajnában,
ezek kommunikációs nyugatkozatok a másik fél megijesztésére, ijesztésére szolgálnak,
mert hogy ami a kommunikációs üzeneteken túl van,
azt nem lehet meglépni.
Tehát a következő lépés az lenne, hogy valóban katonákat küldünk Ukrajnában,
mármint nem mi, hanem Franciaország vagy Németország,
ami már ugye nyílt...
egy nyílt konfliktusnak az elkezdődése lenne,
vagy orosz részről ugyancsak a következő lépés, eszkalációs lépés,
nukleáris fegyerek bevetése,
ami ugyancsak nem fér bele ebbe a kapcsolatrendszerbe.
Tehát, magyarul mondva, hát kommunikációs...
Ugye Joe Biden néhány héttel ezelőtt miket mondott Vladimir Putyinra?
Nem akarom, hogy ilyet cenzúrázatlan...
Kisípoljuk.
Igen.
Tehát a kommunikációban ez belefér,
de amikor már konkrét lépéseket kellene tenni,
ez az, ami nem lehetséges.
Tehát maradtak a kommunikációs eszközök.
Robert, nem tudom, te hogy látod ezt,
főleg abban annak a tükrében, amit Anton elmondott,
hogy mintha leszűkítenénk szándékosan a lehetőségeket,
pedig arról meg nem beszélünk, hogy van egy köztes megoldás,
az egy fegyverszünetnek hívják.
Több dolgot szeretnék ezzel kapcsolatban elmondani.
Az első dolog az, hogy mi a különbség,
a politikus meg az államférfi között.
A politikusnak antennája van,
az államférfinek pedig iránytűje.
És akinek van egy iránytűje,
az nagyon egyszerű, nagyon világos,
nagyon egyszerű dolgokat mond,
nagyon világosan kommunikál,
és akkor azt mondja, hogy read my lips, oké,
ez a klasszikus mondása, hogy is hívják a Clinton elnöknek,
mondjuk ez a legrosszabb példa erre, amit lehetett volna adni,
de akinek iránytűje van,
annak a kommunikációja egyszerű, világos,
és eléri vele a stratégiai célját.
Arról már beszéltünk többször is,
hogy a kommunikáció az elrettentésnek egy olyan fontos része,
mint a harci eszközök,
mint a haditechnika maga,
vagy mint a hadviselés maga.
És akkor azt látjuk,
hogy itt nem egy államférfiről van szó,
hanem egy olcsó politikusról,
aki megpróbál gyakorlatilag
egyidejűleg különböző közönségeknek játsszani,
és néha ilyen hangszereket vesz elő,
néha másmilyen hangszereket vesz elő,
néha csasztuskát húz,
néha valami mást húz,
magyarnótákat húz,
attól függ, hogy ki a közönsége,
és ami irányítja,
ami átcsapja gyakorlatilag az egyik kottából a másikba,
az a lájkoknak a száma,
amit a Facebookon kap,
vagy a Twitteren kap,
vagy valami ilyesmi.
És akkor látjuk ezt a kommunikációs szélkakast,
ami szerintem,
aminek mit kommunikál tulajdonképpen az oroszok felé?
Bizonytalanságot.
Bizonytalanságot,
kapkodást, habozást,
és erre volt már egy példa a francia történelemben.
Az 1870-71-es porosz francia háborút megelőzte egy pont ilyen üzenetváltás,
egy ilyen pengeváltás,
és Bismarck nagyon kimérte,
nagyon komolyan,
nagyon átgondoltan kommunikált,
és III. Napóleon pedig így röptette a táviratokat,
ezeket hívják a Szent-Claudi bolond táviratoknak,
és gyakorlatilag ebben sodorta Franciaországot abban a háborúban.
Az a háború nem volt szükségszerű,
és mit akarok ebben mondani?
Azt, hogy ez nem vicc.
Hogy a kommunikációnak azon kívül,
hogy lájkokat vadászunk,
ilyen kattintás és lájkvadászat,
meg van egy véres, teljesen véres és teljesen gyakorlati következménye,
és háborúkra vezethet a országok között,
és Franciaországgal ez már megtörtént 1870-ben,
és nem kizárt, hogy megint a politikusoknak az ügyetlensége,
a kommunikáció ügyetlensége újra háborúba fogja sodorni Európát.
Robert, hadd kérdezzek vissza,
méghozzá az a kommunikációval kapcsolatban,
hogy mennyire jó és kommunikációs,
milyen kommunikációs üzenetértéke van annak,
hogy a francia elnök mond valamit,
majd aztán rögtön elmondja a német kancellártól kezdve,
a svéd talán külügyminiszter,
a V4 vezetők,
talán még a spanyolok is megszólaltak,
az osztrályákok, hogy
rengelek, hogy ezt nem szeretnénk.
Szerintem ez egy szörnyű dolog,
ez azt jelenti, hogy a NATO-n belül
nincs egy kéz, amelyik irányítja a dolgokat.
A NATO egy olyan szekér,
amit minden ló más irányba van,
és ez mindent üzen az oroszok felé,
csak erőt nem és elrettentést nem.
Tehát pont ez az, aminek nem kéne megtörténnie,
és hogyha lenne egy felelős felnőtt a NATO mögött,
mondjuk egy amerikai elnök,
ha lenne amerikai elnök, egy valódi amerikai elnök,
vagy egy valódi amerikai nemzetbiztonsági tanácsadó,
aki képes az elnöknek a helyébe lépni,
úgy mint Kissinger,
mikor valamilyen probléma történik,
akkor ez nem történhetett volna meg,
mert a felelős felnőtt a NATO-n belül
koordinálta volna ezeket a kommunikációkat,
azt mondta volna, hogy most akkor mindenki csendesedjen le,
leülünk, és ha lehetőleg nem hotelszobából,
és nem a tudom én a FIFA 2023-as játéknak
az applikációján keresztül kommunikálva,
mint a bataklányi teröristák,
hanem valami tényleg biztosított rendszeren kommunikálva,
megbeszéljük, hogy mi lesz a NATO-nak az egységes üzenete,
és akkor ezt az üzenetet fegyelmezetten és nyugodtan
és magabiztosan fogjuk az oroszok felé,
sugározni. Nagyon érdekes, hogy a nyugati média
sokkal fegyelmezettebb és sokkal inkább képes
koordinációban működni, mint a nyugati politikai vezetők.
Egy szegénységi bizonyítvány szerintem.
Nincs egy erős kéz, azt mondta Robert a NATO
szövetségi rendszerben, és akkor itt jönne a következő témán,
következő kérdésem, hogy Mark Rutte lehet az erős kéz,
vagy Johannes elnök lehet az erős kéz,
mert ugye itt kialakult egy vita a következő NATO főtitkárról,
hiszen a hírek arról szólnak, hogy a nyugati országok azok
támogatnák, és szeretnék azt, hogy Mark Rutte legyen
a következő NATO főtitkár, és van itt egy nyilatkozat is
Szijjártó Pétertől, a kormány biztosan nem tudja olyan
személy megválasztását támogatni, aki korábban térdre akarta volna
kényszeríteni Magyarországot. Nagyon fura lenne,
hogy egy ilyen emberjelöltségét a magyar kormány támogatná,
de gyakorlatilag ez egy üzenet, egy elég egyértelmű üzenet,
hogy Magyarország nem akarja Mark Rutte-t, és ha Magyarország
nem akarja Mark Rutte-t, akkor nem lehet megválasztani.
Igen, de nem is vagyok benne biztos, hogy sor kerül most egy
főtitkárváltásra, hiszen az előző Stoltenberg-nek
a ciklusát meghosszabbították, mert tavaly sor került volna
egy új főtitkári kinevezésre. És most azt gondolt,
hogy megint megtörténik? Hát bármi megtörténhet,
ugye tavaly is egyébként nem tudom, hogy ebben az adásban
vagy másik adásban, szerintem ebben az adásban is azon
ötleteltünk, hogy egyébként ki lehet az utód.
De Stoltenberg nem érkezett el már valami új pozícióra,
amit olvastam volna? És aztán ugye háborúra hivatkozva,
ugye nehéz időkre, Európa Biztonságára volna kihívása
hivatkozva, ugye meghosszabbították az ő megbizatását,
noha leért volna. Tehát az is lehet, hogy mivel látható,
hogy a háború hosszú éveken keresztül velünk lesz, hogy most
nem ez lesz a hivatkozási alap, és valóban sor kerül a változás,
de ugye az se kizárható, hogy egyébként megint csak
nem fog rá sor kerülni.
Most a jegybank, a norvég jegybank új elnöke lehet?
Lehet, hát lehet, igen.
De lehet, hogy megkérjük, hogy ne legyen?
De lehet, hogy megkérjük, hogy ne legyen.
Szóval ez még alapvetően egy nyitott kérdés.
És abszolút egyetértek azzal, hogy a NATO, tehát egy olyan
szövetségi rendszeren belül, amely fontos biztonsági szempontból,
amelyre egyébként egy rendkívül magas bizalmi faktor irányú,
tehát minden európai társadalom irányából,
ne legyen olyan vezető, aki aktívan politizál,
és aki egyébként bizonyos negatív nyilatkozatokat,
vagy negatív politikát folytatott egyik vagy másik ország irányába,
hiszen az további vitákhoz vezethet.
Még az előző témára...
Ja, hogy teljesen outsider.
Hát mindenképpen egy olyan vezetőt fognak választani,
aki minden tagáltal elfogadható, aki kvázi semleges.
Én azt gondolom, hogy ott a balti országok,
vagy a skandináv országok hagyományosan erre a szerepre megfeleltek eddig,
és továbbra is ez lehet az irány, nem Mark Rutte.
A másik témára visszatérve, egyetértek Roberta,
hogy alapvetően nem a NATO egységét mutatják ezek a nyilatkozatok,
de azért azt is vegyük észre, hogy néha a NATO-t ugye azzal vádolják,
hogy mindent Washingtonból...
Kézivezérléssel.
Kézivezérléssel mindent Washingtonból diktálják le,
hogy mit kell tenni a NATO-nak és a NATO tagországoknak,
amikor pedig ilyen kiszólások vagy viták történnek,
akkor hirtelen pedig azon találjuk magunkat,
hogy akkor vajon egyáltalán irányítja-e bárki a NATO-t,
vagy mennyire, mennyire kaotikusak a belső,
vagy mennyire vannak ellenségek.
Milyen ellentétek esetleg a tagok között.
De hogy ebben a konkrét helyzetben azt gondolom,
hogy egészen egyértelmű Ukrajna esetében a NATO hozzáállás.
A NATO egy védelmi szövetség, és elképzelhetetlen,
hogy NATO csapatok NATO felhatalmazással lépjenek Ukrajna területére.
Egyszerűen azért, mert nem lesz erről konszenzus a NATO tagországok között.
Tehát nem csak Magyarország esetében.
Más országok is vétózni fognak ebben az esetben,
és nem fogják ezt a...
Tehát támadás esetén egészen egyértelmű,
ugye életbe lép az ötödik cikkely.
Ez nem kérdés.
Ez nem kérdés. Reméljük, hogy nem kérdés.
Minden NATO tagország a másiknak a segítség,
a megtámadottnak a segítségére keresi eset.
Reméljük, hogy nem következik be ez.
Ukrajna ugye nem NATO tagország.
Katonákat küldeni nem NATO országba.
Bármilyen, morálisan, bármennyire is,
egyébként pozitívnak vagy jónak nevezhető ez,
de ez azt gondolom, hogy nem NATO kérdés.
Nem NATO tagországok döntési köre,
mert ez egy védelmi szövetség,
amely a szövetségen belüli országok védelméről szól.
Ez pedig egy másik kérdés.
Tehát azt akarom mondani, hogy nem is állna fel az a lehetőség,
amit esetleg Macron megmutatta,
hogy vizionált, hogy NATO csapatok lennének Ukrajna területén,
mert Ukrajna nem NATO tagország,
és nem lenne konszenzus,
erről, hogy NATO csapatokat küldene az országba.
Francia csapatokat, mint forgatókönyv,
tehát elképzelhetetlennek tűnik,
de arról lehet beszélni,
mert Franciaország hatáskörö lenne,
vagy Lengyország hatáskörö lenne.
Múlt héten beszéltünk,
mert azt hiszem Robert mondta ezt a Francia,
valami különleges egységet,
vagy valami elkeresztelünk, valami...
De hogy ez az ott országnak a hatáskör.
Kitalálunk egy. Nem ország.
Nem ország, hanem egy magáncéget,
egy magánvállalatot.
Ja, idegen légy jó. Igen.
De NATO hatáskörben, mondjuk ilyet mondani nem lehet,
mert ebben egyáltalán nincs konszenzus,
én sem is lesz konzenzusan a NATO tagországok között.
Robert, te tudod, melyik lesz az új NATO főtitkár?
Én tudom, hogy kit szeretnék látni.
Itt van egy ordító igazságtalanság.
Tehát először is el kell mondani,
hogy mikor a NATO-t megalapították,
akkor eleinte nem volt NATO főtitkár.
A tagállamoknak a képviselői összeültek,
megtárgyalták a dolgokat,
utána lett belőle egy állandó titkárság,
és ennek a titkárságnak az élére neveztek ki
valakit, aki egy ilyen ügyvezetőt,
aki ezeket a különböző bizottságokat viszi,
és mondjuk, hogyha a NATO-nak a nem katonai funkcióit koordinálja,
mert a NATO-nak van egy legfelsőbb NATO parancsnoka,
aki a nomenklatúra szerint mindig amerikai.
Tehát az egy amerikai, egy tengeren túli tábornok.
A NATO-nak a valódi katonai parancsnoka,
és ez szerint az iratlan nomenklatúra szerint
a NATO főtitkár pedig egy európai figura.
Most akkor van itt egy csavar, amiről általában nem beszélnek,
hogy miért kell nyugat-európai legyen,
vagy miért kell skandináv legyen.
Tehát meddig kell a kelet-európai országokra,
mint ilyen szegény rokon, vagy alacsonyabb,
a törzsfejlődés egy alacsonyabb fokozatára tekinteni,
hogy nem méltók arra, hogy ők kitermeljenek magukból
egy NATO főtitkár.
Tehát NATO, ha jól emlékszem, NATO szóvívő már jött
kelet-európából, de NATO főtitkár még nem volt.
És én azt hiszem, hogy ha akarunk tartalmat adni
ennek a lozzunknak, amit hallunk,
hogy Európának a súlypontja áttevődni keletre,
meg Lengyelország, meg ezek a dolog,
akkor tessék kinevezni egy lengyel politikust erre a pozícióra.
Lengyelország teszi bele a legtöbb pénzt,
a legnagyobb hadsereget, talán már nagyobb, mint Franciaország,
akkor miért ne lehetne egy lengyel politikus mondjuk
a NATO-nak a főtitkára?
Ez, amit el szerettem volna ezzel kapcsolatban mondani,
igazából a globális geopolitika szempontjából
ennek nincs semmi fontossága.
A NATO főtitkár személyének a kinevezésének az a legnagyobb fontossága,
hogy egyetlen jó káder sem maradjon íróasztal nélkül.
A nomenklatúrában mindenki megtalálja a helyét,
mindenki a helyére kerüljön.
Vannak szegyelmezett munkások, akik a globalizmusnak a robotosai,
mint abszolváltak ezeket a kellemetlen beosztásokat,
mint miniszterelnök, akkor most eljött az idő,
hogy egy sokkal nyugisabb és sokkal jobban fizető pozíciót foglaljanak el
ott a NATO főtitkár személyében.
Tehát inkább ez a fontossága a dolognak.
Sok katonai, sok gyakorlati fontossága ennek a beosztásnak nincs.
Sokkal inkább egyfajta koordinátor, egyfajta civil koordinátor.
A döntéseket az államok hozzák, mert a tagállamok elsősorban az Egyesült Államok.
Na.
Azt hiszem van egy román jelöltje is.
Mondtam is, Johannes.
Igen, igen.
Vagy Klaus Johannes, igen.
Igen, igen.
Jelölt vagy önjelölt.
Tehát, hogy alapvetően benne van a lehetőségek között.
Igen, azt hittek, hogy a kölközép-európai országok őt támogatnák valószínűleg.
Igen, de utána, hogyha nem jön össze,
még mindig lehetne a román jegybanknak az igazgatója.
Robertnak kreatív megoldásai vannak.
Na, ezt nem a látót, azt túltárgyaltuk, viszont amit nem tárgyaltunk túl, mert nem tudtunk túltárgyalni múlt héten,
az a német lehallgatási botrány.
És ugye itt az újabb és újabb és újabb körei.
Ugye adott a történet, hogy a németek megbeszéltek valamit egy videókonferencián, ráadásul egy nyílt forráskódóban.
Ugye nem pusztán a németek, hanem a német légierőnek a felső vezetése.
Így van, német légierő felső vezetése.
És az oroszok ezt egy az egybe felvették,
egy az egybe kirakták egy videóba,
és amiről szó volt, ugye különösen izgalmas,
az a Taurus rakétáknak az Ukrajnába való eljuttatása.
És azért különösen izgalmas, mert azt hiszem egy másik év vagy két nappal előtte mondta azt a német kancellár,
hogy pont az eszkaláció elkerülése érdekében nem küldenek Taurus rakétákat Ukrajnába,
mert 500 kilométeres a hatótávolságuk, el lehet vele érni Moszkvát,
beláthatatlan következménye lenne,
ha az Ukrán kezébe adnák ezt.
Majd a légierő vezetése meg arról tárgyalt,
hogy hogyan lehetne mondjuk a britákra rábízni,
vagy mondjuk bizonyos nyugati erőket elküldenek,
hogy kezelgetnék ezt, hogy nyilván ne Moszkvát találják el,
de találjuk el vele a Kercsi hidat,
mert hogy az egy jó katonai célpont.
És aztán napokig többen mondták, hogy nem is biztos, hogy így volt,
nem is biztos, hogy ez nem egy kreál sztori,
majd most kijött aztán pont ma reggelre talán,
hogy nem tegnapra,
egy felelőtlen német tiszt okozta a lehallgatási botrányt,
nem biztonságos telefonon alatt használt az a német tiszt,
aki miatt az egész ügy kirobbant.
Aki azt hiszem Szingapúrból, vagy valahol Kelet-Ázsigából.
Ez azt jelenti, hogy a németek tulajdonképpen elismerték ezt, hogy beszéljenek.
Ez mennyire korrekt, hogy két nappal később,
miután a német kancellár kijelenti, hogy nem adunk rakitákat,
megrendelnek egy tervet.
Pár dolgot pontosítok ebben a sztoriban.
Ugye a Taurus rakétáknak az átadása, vagy át nem adása hónapok óta húzódik.
Tehát a Scholz kancellár már nehéz összeszámolni a két kezemmel,
hogy hány szó mondta, hogy nem fognak küldeni Taurus rakétát.
És most is elmondta.
És mégis mindig napi renden van,
azért emlékezhetem a hallgatókat, vagy nézőket,
hogy ugyanez volt a menet a Leopard tankokkal kapcsolatban is,
vagy más német haditechnikával kapcsolatban is.
Ugye a németek először csak sisakokat küldtek.
Aztán küldtek más támadó fegyvereket is,
és mindig az volt, a körök arról szóltak,
hogy nem, nem, nem, mi azt nem küldjük, mert veszélyes lehet,
mert a saját védelmi kapacitásunkat csökkentjük vele.
Aztán mégis az lett a végé, hogy küldtek.
Az, hogy a Taurus rakétáknak az ügye hónapokon keresztül napi renden van,
és hónapokon keresztül tárgyalják Németországban német döntéshozók,
azt gondolom, hogy azt mutatja, hogy nincs lezárva,
és hogy valóban nagyon komoly vitákat okoz,
hogy adjanak-e vagy nem.
Mindenkit megnyugtatok.
Ebből te arra következhetsz, hogy adni fognak előbb-utóbb?
Én több esélyt látok arra, hogy adni fognak, mint hogy nem.
És ez egy kommunikáció, hogy elérik Moszkvát,
valóban elérhetik Moszkvát 500 kilométer,
bár talán épp hogy megvan az a,
tehát ahhoz nagyon a határhoz kellene telepíteni ezeket a rakétákat.
300 vagy 400 van mennyi kilométer, azt hiszem légvonalban?
Nem légvonalban autópályán?
Légvonalban, ami 460 vagy 480 kilométer az ukrán határta,
de épp hogy meg lesz. De nem ez a lényeg.
Nem ez a lényeg, mert azért mindenkit megnyugtatok,
hogy nem tudom, Storm Shadow rakétákat is alapvetően,
vagy nem tudom mennyire megnyugtatás,
hogy nincs teljesen átadva az ukrán hadsereg kezében,
tehát ott vannak nyugati...
Most fogod elmondani, hogy aztán már nyugtatók tűnt,
hogy már vannak nyugati katonák.
Hát ezt már az előző adásban is beszéltünk.
Igen.
Hogy vannak róla, hogy nem a frontvonal,
de hogy egyébként a NATO szempontjából ez egy megnyugtató adat.
Tehát Ukrajna nem a NATO része, nem a NATO tagja,
nem tudjuk, hogy mennyire exponálja a NATO biztonsági rendszerét,
hogy bizonyos technológiák, eszközök kikerülnek
egy harmadik félnek, félszámára.
De hogy ezek nem teljesen kerülnek ki,
mert biztonsági kódokat nem adják át.
Igen, de bocsánat, eddig erről szó ilyen nyilvánosan...
Ez egy ilyen titok volt.
De nem esett,
és most a német kancellár meg gyakorlatilag elismerte
egy megszólalásában ezt.
Azt hiszem a britekre cél az ott egyértelmű,
hogy a britek kezelgetnek ilyen eszközöket.
Korábban is volt már a médiában.
Nyíltan egyik döntéshozó sem fogja elismerni,
hogy nyugati...
De most gyakorlatilag ez történt?
Nyugati tanácsadók vannak.
Hát nem ez történt, ez a lehallgatás, ez a szövegben volt benne,
hogy arról beszéltek.
Solt beszélt erről, utalt erre.
A másik dolog ugye a kiszivárgott felvételnek a részletei.
Ott ugye nagyon érdekes, hogy az oroszok hogyan használták fel,
hogyan jelent meg az orosz keretezésben,
hogy először csak egy részletet tettek közzé,
amiben és abban a részletben a német katonai vezetők arról beszéltek,
hogy egyébként Taurus rakétákkal hogyan lehet megsemmisíteni,
vagy hogyan semmisíthetik meg a Taurus rakéták a Kercsi hidat.
Aztán ugye kiderült, hogy valójában ugye nem erről volt szó,
hanem a teljes részletből kiderült,
hogy ezt a katonai felsővezetést megbízták,
ugye a német védelmi miniszter megbízta azzal,
hogy készítsenek egy ilyen nem is tervet, hanem egy jelentést arról,
hogy egyébként át lehet-e adni a Taurus rakétákat,
ha átadnák a rakétákat, akkor milyen lehetséges célpontok,
milyen lehetséges célpontokra lőnének Ukrajnában.
És az egyik lehetséges célpont,
egyébként Ukrajna már hónapok óta,
évek óta mondja, a háború kezdete óta,
hogy a Kercsi-híd stratégiai pont, amit meg kell semmisíteni,
és ugye már kétszer történt is rá,
ugye konkrétan, amikor kétszer is felrobbantatták a Kercsi-hídnak bizonyos pontjait.
A másik pedig egy hátországi orosz...
Egyikben meghaltak, azt hiszem, és utána komoly vitákat váltott ki,
hogy most ez terrormerény lett, vagy nem terrormerény lett.
A másik célpont ugye az orosz hátországi fegyverraktáraknak
a célpontja volt.
De hogy alfetően ők arról beszéltek, hogy Ukrajna miket célozhat meg,
amennyiben megkapnák a Taurus rakétákat.
Kicsit más volt a keretezése valójában, mint az, amit az oroszok állítottak.
Inkább az az ijesztő, hogy az oroszok képesek voltak
egy NATO tagországnak a katonai felsővezetésének a beszélgetését felfedni.
A másik érdekesség pedig az, hogy miért hozták nyilvánosságra.
Persze ennek nagyon fontos belpolitikai üzenete van,
mármint Oroszországból, hogy elmondhatták, hogy itt a németek
meg akarják támadni a Kercsi hidat.
És pont a Macron nyilatkozat után még meg is erőst tették,
hogy jönnek a nyugati csapatok, és még a német rakéták is.
De önmagában a logika azt diktálja, hogy az oroszok birtokában vannak
ilyen képességeknek, hogy NATO vezetőket, katonai vezetőket hallgassanak le,
és információkat szerezzenek.
És nem németek.
Utaltak is, hogy sokkal komolyabb lehet a baj, mint amire gondolnak.
Így van. Akkor miért kell nyilvánosságra hozni,
hiszen akkor továbbra is k viasználhatják ezeket a lehetőségeket, képességeket.
Mert a nyilvánosságra hozata után egyértelműen azt következik,
hogy a németek most mindent megtesznek, már amennyire lehet,
hogy megvédjék a saját rendszerüket, betartsák a protokollokat,
a biztonsági protokollokat, és megakadályozzák,
hogy hasonló szivárgások megtörténjenek a jövőben.
De hogy az oroszok ezt miért hozták nyilvánosságra, miért tették veszélybe,
hozták veszélybe a saját hírszerzési hálózatokat,
a saját információszerzésüket, ez egy nagy kérdés.
Robert, neked van erre válaszod?
Sok mindent lehetne kapcsolatban elmondani, de van itt egy ellentmondás abban,
amit Anton mondott, hogyha egy nem biztosított kommunikációs rendszeren,
nem engedélyezett kommunikációs rendszeren folyt az egész,
akkor nincs semmi probléma, akkor nincs semmi probléma,
akkor semmilyen kár nem érte a német hírszerzést,
nem sikerült az oroszoknak föltörni a kódot,
nem sikerült megszerezni ők az Enigma gépet,
meg hasonló ilyen kódfeltörési bravúrok a Venom hidegháború idejéből.
Tehát nem történt semmi, tulajdonképpen van egy fegyelmezetlen,
tiszt azt felakasztjuk, tudom én, Münchennek ott a sörcsarnok előtt,
felakasztjuk és el van intézve. Ez a hivatalos német kommunikáció.
Ezzel szemben, és ezt idézte Anton.
Akkor Anton mást is mondta, hogy lehet, hogy valami sokkal többről van itt szó,
és nem tudom én egy ilyen szignálszerű vagy WhatsApp-terű alkalmazáson beszéltek,
hanem egy igenis biztosított kommunikációs vonalon,
aminek az oroszoknak sikerült föltörni.
És akkor feltevődik a kérdés, hogy mit vittek még magukkal.
De mielőtt erről beszélünk, szeretnék még két megjegyzést tenni.
Ezt már kibeszéltem egy párszor ezt a dolgot,
és én azt hiszem, megint csak azt tudom mondani, hogy itt három lehetőség van.
Az egyik lehetőség az, hogy valóban történt itt egy lehallgatás.
A másik lehetőség az, hogy valaki kiszivárogtatta.
Tehát a beszélgetés résztvevői közül valaki kiszivárogtatta ezt a beszélgetést.
És a harmadik lehetőség, hogy se lehallgatás, se kiszivárogtatás,
hanem egy információs hadviselési műveletet látunk a nyugat részéről, aminek ez a része.
Ez is talán a Macron nyilatkozatok.
Én ezt a három fő forgatókönyvet látom.
A negyedik az, hogy ez a négy srác leült jópofizni.
Tehát ez a negyedik lehetőség, ami igen kevésé valószínű.
Tehát meg kell vizsgálni mind a három ilyen útat.
Az egyik a kiszivárogtatás, a másik a lehallgatás,
és a harmadik pedig az információs hadviselési akció.
És ezeknek aztán vannak alforgatókönyve is.
De szeretnék még egy megjegyzést tenni a Kercsi Híddal kapcsolatban.
Én azt hiszem, hogy a Kercsi Híd Oroszországnak a legnagyobb erőforrása.
És nem azért, mert bármilyen fontossága lenne a krímeellátása szempontjából,
hanem azért, mert így mágnesként vonzza magához az ukrán stratégiai figyelmet.
És kicsit olyan, mint valaki azt a hasonlattal, avval a hasonlattal élt,
kicsit olyan, mint a Moby Dick.
A Fehér Bálna és Ahab Kapitány teljesen egy obszesszióval vált,
hogy ezt a Fehér Bálnát el kell ejteni.
És azt tudjuk, mi történt Ahab Kapitánnyal, mikor eltalálta a Fehér Bálnát, mi lett a sorsa.
Tehát én azt hiszem, hogy ez Oroszországnak az egyik legnagyobb erőforrása.
Ez az óriási, szimbolikus céltábla, ami ilyen szivacsként szívja magába a Storm Shadow-kat,
a Scalp-okat, utána pedig a Taurus-okat is.
És lehet, hogy majd sikerül, tudom én, forgalmon kívül helyezni a hidat egy hétre, két hétre, egy hónapra,
de ez nem számít semmi.
Azt hiszem, ezt már rég letárgyaltuk, vagy logisztikai szakértők letárgyalták ezt,
hogy a krímeellátása szempontja, a krímeellátása nem ezen a hidon múlik.
És semmi értelem nincs erre időt pazarolni.
De látjuk azt, hogy továbbra is ez a mobi dik, és vonja magához a figyelmet.
Tehát ezt tudom hozzátenni, mint új dolog. Minden mást már elmondtam.
Elmondtam máshol, de hogyha akarjátok, beszélhetünk az alforgatókönyvekről is,
hogy mi történik, hogyha lehallgatás, mi történik, ha kiszivárogtatás,
mi történik, hogyha egy ilyen információs hadviselési akció.
Mindegyik további kapukat nyit meg, minden ilyen lehetőség.
Van még időnk, szerintem nyissuk ki nyugodtan, hogyha gondolod.
Engem az érdekelne legjobban, hogy te melyiket tartod a legvalószínűbb forgatókönyvnek.
Nem tudom. Nem szeretnék ilyen találgatásokba bocsátkozni,
és nem hiszem, hogy bármilyen eszközöm lenne, vagy nekem, vagy más elemzőnek,
ami bele tud kapaszkodni, vagy rá tud támaszkodni, és azt tudja mondani, hogy ez valószínűbb, mint a másik.
Ráadásul nem is titkosított csatornán beszélgetünk, úgyhogy legyünk óvatosak.
Igen, igen. Hát én nem hiszem, hogy ez egy információs hadviselési akció lenne,
mert ilyen foglalkozás.
Azért nem hiszem, hogy a NATO ilyen fércmunkát dobna össze.
Bár láttuk azt a kiszivároktatást, az amerikai Pentagon dokumentumokat,
az is egy nagyon silány fércmunka volt, de ez még annál is rosszabb.
Tehát ez egy ilyen információs hadviselési akciónak túl gyenge.
Most ami a kiszivároktatás, vagy lehallgatást illeti, talán vegyük először a lehallgatás kérdését,
hogy mi az, amit lehallgattak.
A kisebbik baj az, hogyha egy ilyen WhatsApp-szerű, vagy szignálszerű applikációt hallgattak le,
mert akkor ez fegyelmezetlenség.
Ez inkább a személyi adatvédelmi normáknak a nembetartásáról van szó.
Tehát az emberi viselkedésről.
Itt az ember volt a leggyengébb láncam, és nem a technológia.
Viszont egy ilyen szuperkitkos német kommunikációs rendszert használtak, mint a II. világháború idején az Enigma.
És azt sikerült az oroszoknak feltörniük.
Akkor egyből feltevődik a kérdés, hogy mikor törték föl.
És azóta szipózzák Nátónak az adatait, felszívják mindegy ilyen óriási porszívból Nátónak az összes adatát,
vagy Németország összes adatát ezen a rendszeren keresztül.
És milyen további információk lettek, szemvettek károsodást, vagy vesztek el a NATO számára.
Tehát ez egy sokkal súlyosabb lehetőség.
És ilyen helyzetekben a hírszerzőszervek általában igyekeznek az első opciót választani.
Vagy nem kérem, itt személyes fegyelmezetlenségről van szó.
Mármint egy ilyen joghúrtos doboz, két joghúrtos dobozt összekötöttek egy szérnával és azon keresztül beszéltek.
És ezt ugye nem szabad, már mikor kopaszok voltak, megmagyarázták nekik, hogy nem szabad joghúrtos dobozba beszélni.
És szó sincs titkos kommunikációs rendszerekről.
Tehát megpróbálják összezsugorítani a problémát.
Vagy maguknak is hazudnak, vagy a közvéleményt próbálják elaltatni ezzel.
De kétségtelen, hogy ez egy óriási bizalmi válságot okoz a német biztonsági aparátuson belül,
az aparátus és a kormány között, a biztonsági aparátus és a német lakosság között,
az adófizető polgárok között, ez egy komoly probléma.
Tehát ez mondjuk, amit itt gyorsan el lehet mondani a lehallgatással kapcsolatban.
És a másik forgatókönyv pedig a kiszivárogtatás.
Itt feltevődik a kérdés, bocsánat, még egy gondolat a lehallgatással kapcsolatban, hogy ki hallgatta le.
Tehát még az sem kizárt, hogy ezt a lehallgatást nem az oroszok végezték, hanem valaki más.
Hanem valaki más is átadta az oroszoknak.
Továbbá az is lehetséges, hogy az oroszok valaki teljesen mást hallgattak le.
Mondjuk teszem azt a finneket, akik éppen a németeket hallgatták le.
Tehát voltak ilyen esetek.
Egy klasszikus példa erre a hidegháború alatt, mikor a szovjeteknek sikerült föltölni egy brit kódot,
és így olyan francia információkhoz jutottak, amiket a britnek, a franciák lehallgatása során szereztek meg.
Tehát nagyon érdekes áttételek vannak itt, és végtelenségig lehet ezt a dolgot bonyolítani.
Tehát ezt a lehallgatással kapcsolatban.
Ami pedig a kiszivárogtatást illeti.
Rögtön feltevődik a kérdés, hogy kinek fűződött érdeke hozzá, és mi volt ez az érdek, hogy kiszivárogtassa.
Hogy ez a beszélgetés résztvevői, hogy ez valaki olyas valaki szivárogtatta ki,
aki meg akarta buktatni az egyik katona, az egyik ilyen tisztet,
pusztán szervezeti konkurenciából, szervezeti versengés miatt,
vagy hogy komolyabb okok voltak, vagy politikai okai, vagy lelkiismereti okai voltak ennek a kiszivárogtatásnak.
Tehát én azt hiszem, hogy minél több forgatókönyvet vagyunk hajlandók megvizsgálni,
annál több lehetőség nyílik meg, és annál érdekesebbé válik ez a kaleidoszkóp előttünk, ami állandóan forog, és állandóan mozog.
Bocsánat, annyit tennék hozzá, hogy én úgy tudom,
hogy már publikus az, hogy mi történt, hogy milyen rendszer törték fel.
Robert ugye arra utalt, hogy az egy dolog, hogy mit publikálnak, és az egy másik dolog, hogy mi lehet a valóság.
Ha jól értettem, Robert, amit mondtál.
Pontosan, hogy a publikus az, amit mondtak, az publikus.
De hogy nem egy ilyen szignálszerű csatornát törtek fel, hanem voltak bizonyos protokollak, hogy egyébként távolból,
mert hogy az egyik katonatiszt, az egyik vezető,
távolból jelentkezett be erre a meetingre, és voltak protokollak, hogy milyen platformot használjanak,
és ez egy WebX nevű platform volt, amelyet egyébként, amennyire publikus hírek erről szólnak,
Bárki használhat.
Amelyet használják a német hadseregben, és ezt biztonságosnak gondolták, és most derült ki, hogy nem biztonságos.
De ez nem olyan, hogy bárki használhat?
Én ezt nem tudom, én nem használtam még ezt a platformot, nem ismerem ennek a működését.
Tehát még egy megjegyzés tevel kapcsolatban.
Bocsánat, Anton, ne haragudj a szavaddal.
Bocsánat, persze.
Csupán azt akartam mondani, hogy a legtöbb ilyen katonai applikáció,
a klasszikus példára megint az Enigma.
Ezeknek általában van egy civil eredete, tehát általában nem a hadseregek fejlesztik ki ezeket a rendszereket,
hanem van egy civil gyártó, akinek van egy civil kommunikációs platformja,
és akkor arra rátesz még egy réteget, mondjuk úgy, és akkor azt próbálja eladni a hadseregeknek.
Pont ez történt a II. világháború előtt az Ennigmával.
Nem emlékszem, hogy hívták azt a céget, amelyik az Ennigma gépet gyártotta,
de gyakorlatilag gyártottak a cégek részére egy olyan távíró eszközt, amivel titkosan lehet kommunikálni.
És ezt a német hadsereg kérte őket, hogy továbbfejleszik, és akkor ezt a továbbfejlesztett változatot,
tehát tettek még egy lépést, és azt adták el a német hadseregnök.
Viszont mivel csak egyetlen egy technológiai lépésről van szó,
nagyon könnyű beszerezni azt a civil platformot a piacon, volt akkor és most is,
és megtenni azt a következő technológiai lépést. De elnézést kérek, hogy a szavadba szólt Vágtam Anton.
Jaj, semmi baj, ne viccelj.
Én most úgy látom, hogy ez egy Páke által hozzáférhető WebEx-nek nevezett applikáció, mint a Cisco.
Csak arra akartam utalni, hogy ez nem egy egyéni felelőtlenség volt,
hanem alapvetően ezek működő német protokollak voltak.
De az baj.
És ez a baj. Tehát igen, hogy sikerült feltörni olyan rendszert, amiről azt hitték,
hogy biztonságos.
Aztán kiderült, hogy nem az.
De itt egy másik vonatkozásáról is érdemes lenne beszélni, az orosz hírszerzési tevékenységről Európában.
Tehát azért fontos beszélni arról, hogy Oroszország milyen hírszerzési képességekkel és milyen hírszerzési hálózattal rendelkezik Európában,
mert ez nem egy egyedi eset.
Tehát az elmúlt években, sőt, elmúlt évtizedekben egészen erős volt a működésük, és úgy tűnik,
hogy ez nem a háború után erősödött fel, hanem mindig is jelen volt.
És a nagyobb probléma, hogy Európában nem tudtak mit kezdeni vele.
Tehát a posztoré, hogy az Európai Parlamentben is szabadon kószálta az egyik...
Ott is, igen. Őssze abból volt botrány, hogy Lengyelországban tartóztattak le Oroszország számára bizalmas információkat, szivárogtató orosz kémeket.
Kicsit ilyen háborús, hidegháborús korszakra emlékeztet bennünket.
Az egész csak egy gyors megjegyzés, hogyha valaki Varsóban járt, és a Varsó központjában kószállt,
akkor esetleg feltűnhetett neki, hogy az orosz nagykövetség hatalmas épülettel,
közvetlenül ott van a Lengyel Védelmi Minisztérium, és az elnöki palota között helyezkedik el ilyen légvonalban pár száz méterre.
Na mindegy, ez csak egy zárójeles.
Igen, ez egy hidegháborús.
Rengeteg antennával a tetején.
Így van.
És ugye Németország, és egyébként Ausztria is, Bécs is a közhiedelemben Oroszország egyfajta ilyen előre tolt hírszerzési bástjájának számít.
Bécsről egy ilyen kémközpontként beszélnek.
Pontosan, de ugye persze fel lehet emlegetni azt, hogy mindenki ezt csinálja, az Egyesült Államok is,
de hát mi ennek a nyugati szövetségi rendszernek vagyunk a tagjai, ami érdekünk az, hogy ne legyen exponálva
ne legyenek exponálva a mi információink, a mi biztonsági rendszerünk.
És az, hogy nem tudtak a nyugati országok, nem tudtak a NATO-s országok mit kezdeni ezzel az orosz hírszerzési tevékenységgel,
csak mondok pár példát, ugye 2010-ben egy egész orosz hírszerzői hálózatot fettek fel az Egyesült Államokban,
nem tudom, hogy erre emlékszek-e valaki, amikor még nem volt KRI, meg nem volt háború.
Ez azt hiszem filmeket, vagy sorozatokat is ihletett.
A hónapokon keresztül erről szólt a sztori, ahogy ezeket az alvó orosz ügynökeket, ezt a hálózatot felfedték.
Ugye az egyik karakter ilyen James Bond-szerű csaj volt, ilyen vöröshajú Anna Chapman, nem tudom, hogy mond-e valamit itt a nézőknek, hallgatóknak.
Aztán ugye volt egy ilyen hosszas csereprogram, amikor amerikai polgárokat cseréltek oroszokra, a hazatérő orosz kémeket ilyen hűsöként.
Épp ilyenkor egy hídon.
Nem, nem, hűsöként fogadták, kaptak lakást, autót. Ez az Anna Chapman kapott egy saját műsort az orosz RT csatornán.
13-4 éves történetről beszélünk.
Celebritások lettek.
De hogy ilyen kém hírszerző történetek rendszeresek Európában.
Németországban rendszeresen történnek gyilkosságok, amikor csecsen szeparatista vezetőket ölnek meg Németország utcáin.
Ugye jelenleg azt hiszem egy német börtönben ülő FSB-s ügynök felelős egy csecsen haláláért.
És Putyin ugye többször mondta, hogy jó lenne, ha őt sikerülne cserélni és hazajutna Oroszországba.
Nyilván akkor is hősként fogadnák.
De mindegy, ezzel azt akarom mondani, hogy egyébként az orosz hírszerző tevékenység egészen erős Európában és a nyugati országokban.
És nem nagyon tudtunk mit kezdeni vele.
És ez továbbra is jelen van.
Én csak egy dolgot jegyeznék meg, hogy ha Sztálin alatt történik meg ez a dolog, hogy katonatisztek ilyen kaliberű információról beszélnek egy ilyen kétes csatornán keresztül, akkor valaki 9 mm-es agyvérzést kapott volna.
Vagy a katonatiszt, vagy pedig az a műszaki, aki aláírta azt, hogy ez a kommunikációs rendszer föltörhetetlen.
De azt tudja, hogy 9 mm-es agyvérzés bevégződött volna a dolog.
No.
Maradjunk Németországba, de menjünk egyet tovább.
Méghozzá azért, mert Boris Pisztóriusz, német védelmi miniszter a lapértesülések szerint arra utasította tárcáját, hogy április 1-ig dolgozzák ki a sorkatonasság német modelljének opcióit.
Ezt véletlenül nem a WebX-en beszélték meg, úgyhogy ez többé-kevésbé nyilvánosnak tűnő.
Nyilvános, hogy egy lapértesüléste valahonnan megszerezték ezt az információt.
Mit gondoltok erről azért?
Érdekes fordulat. Főleg a németeknél.
Kezdjem én. Hát nem tudom, én egy olyan országban élek, ahol nincs sorkatonasság, és egyébként nem szeretném, hogy ő legyen.
Valószínűleg Robi máshogy vélekedik róla, mert ő egy olyan országban van, ahol van sorkatonasság, igen.
Én nem szeretném, hogy a gyerekem... Persze sokan mondják, hogy milyen jó lapképzést ad, stb. stb.
Alapvetően én hiszek a hivatásos hadseregben.
Hogy az adott országoknak ezeket a katonai szerveket kell fenntartani, és fizetős alapon, hivatásos alapon működő sebeget kell...
Mert valahol hallom, hogy a hangokat, hogy a más tükrű lelkebrúten Németország újra fegyverkezik, és újra katonákat képez...
Beleért, hogy a 100 milliárd eurós költségvetés, német költségvetés, amiből egyébként sok jelét nem látjuk egyelőre, csak a bejelentéseket.
De ezek nagyon aggasztó folyamatok, nagyon aggasztó folyamatok, nem csak Németországban történik.
Hogy a Horvátország is bejelentette, hogy vizsgálják a sor katonoság újra bevezetését.
Bocsánat, le akarjuk fordítani? Ez egyrészt tök aggasztó, de hogyha le akarjuk fordítani, ez azt jelenti, hogy arra készülnek, hogy ez a háború eszkalálódhat?
Most van egy általánosan eluralkodott félelem az európai társadalmakban.
Én azt gondolom, hogy ezek ilyen túlzások. Egyik túlzásból esünk a másikba. Lehet, hogy itt megint lesz egy vita pont Robival.
De hogy alapvetően ugye a 90-as években egyértelműen elhanyagoltuk a védelmi kiadásokat Európában.
Teljesen letekerték a fejlesztéseket, katonai kiadásokat. Ez egy nagyon sajnálatos végpont, vagy kilengés.
És most átsiklunk a másik oldalra, amikor pedig túlaggódjuk és azt mondjuk, hogy teljesen letólt nadrág a mendőség.
Egyébként ez igaz. És hogy ezért most aztán fel kell tekernie.
Így van, így van. Szerintem ez nem feltétlenül jó irány. Amikor a társadalomban eluralkodik egy ilyen háborús félelem, az inkább csak rossz irányba tart.
Robert?
Én úgy gondolom, hogy ha nincs szükség hadseregre, akkor nincs szükség. Ha nincs szükség sorkatonai szolgálatra, akkor nincs rá szükség.
Tudom én, van egy sziget valahol az oceán közepén, ahol nincs rá szükség, akkor nincs rá szükség.
Én nem tartozok azok közelmilitaristák közé, akik az ön célú militarizmust szentesítik.
Én azt hiszem, hogy ha nincs rá szükség, akkor tényleg nem kell.
Viszont azt látjuk úgy az ukrán háborúban, mint a jelenleg izraeli háborúban, hogy ezek tömegháborúk.
Tehát Izrael egy közel 10 milliós lakosú ország, mozgósított majdnem 400.000 tartalékost köztük engem is ebben a háborúban.
400.000 ember. Viszonyatos számok.
Ha belegondolunk, már létezik egy kb. 150-160.000-es álló hadsereg.
Tehát ez a mi Izrael téleti. Oroszország meg Ukrajnában még sokkal több. Tehát 2x-3x ekkora hadseregekről van szó, talán még többről.
És valószínűleg ez az a példa, ami azt sugalt az európai vezetők számára, hogy valamilyen oknál fogva, ezt én nem eleveztem ki,
és nem akarok most ötletezni így csípőből, hogy mi az oka annak, de valószínűleg visszatértünk a tömegháború korába.
A II. világháború után élveztünk jól néhány évtizedek, mikor a háborúk ilyen lovagitornák voltak katonai specialistek között,
amiről Anton is beszélt, profi katonákról, de látjuk, hogy ez nem elég.
Látjuk, hogy az orosz-ukrán háborúban is milyen tömegek mozognak, és valószínűleg ez a jövő zenéje.
Tehát ameddig csak egy háború volt arra rá, az orosz-ukrán háború, addig rá lehet fogni azt, hogy ez atipikus.
Ugye atipikus dolog. De mikor már a II. nagy háború is kitör, és az is egy ilyen tömegháború jelegét ölti,
akkor már érdemes elgondolkozni azon, hogy a háborúnak az arculata újra megváltozott.
A természete örök, ahogy Klausewitz mondta, az arculata állandóan változik.
És én azt hiszem, hogy jobb félni, mint megijedni.
Tehát ilyen szempontból nem tartom alaptalannak ezt a dolgot.
És ne felejtsük el, hogy vannak olyan államok, amik nagyon hosszú évekenet, évszázadokon át teljes békét élveztek,
mint például Svájc vagy Svédország.
És ennek a kulcs, ennek a békének a fegyveres béke volt.
Talán a hallgatóink, nézőink nincsenek teljesen tisztában abban, de Svájc volt legalábbis az utóbbi évekig a világ legmilitaristább állam.
Tehát az egyfőre eső harckocsik, repülőgépek, tartalékos szolgálati napok száma,
még Izraelnél vagy Szingapúrnál is sokkal-sokkal militaristább állam volt Svájc.
És valószínűleg ez volt az, ami biztosította azt, hogy a svájciak a napoleoni háborúban,
régóta békében élnek.
Tehát van itt egy tapasztalat.
És én nem vagyok benne biztos, hogy Európa számára az izraeli példa lenne a követendő példa.
Sokkal inkább a Finn vagy a Norvég vagy a Svéd példa, ahol megmaradt bizonyos szinten Svédországban,
Finnországban megmaradt bizonyos szinten a sorkatonai szolgálat.
Svájcban is azt hiszem a 2000-es évek elejéig még volt sorkatonai szolgálat.
Tehát inkább ezeket az európai példákat kéne lemásolni, mert közelebb állnak a német stratégiai kultúrához.
És egyébként a németek pont a skandináv modellt, a svéd modellt akarják tanulmányozni,
tehát hőiskor, ami hasonlóban gondolkodnak.
Nem sok időnk, de annál több témánk maradt.
Most véletlenszerűen választok egyet, aztán lehet, hogy még lesz több időnk.
Ez a SuperCAD, ami felvételünk időpontjára, most kivételesen szerdán veszük fel az adást.
Tegnap volt, nyilván mi akkor is csütörtökön leszünk majd adásban a YouTube-on.
Ennek ugye a legfőbb tanulsága,
hogy Trump fölényes győzelmet adatott, és nélkül Éli visszalépett,
és innentől kezdve elég egyértelmű, hogy a republikánusoknak az elnökjelöltjét Donald Trumpnak hívják.
Ti vártok ettől valamilyen geopolitikai mozgalódást, változást?
Hát röviden nem.
Tehát továbbra is azt gondolom, hogy az amerikai külpolitikát most az amerikai elnökválasztások tükrében kell értelmezni.
De ha vége lesz az elnökválasztásoknak,
és az elnökválasztásoknak az elnökválasztásoknak,
és ha lesz változás, ha nem lesz változás a Fehér Ház összetételében,
az amerikai külpolitika nagy részt nem fog változni.
Nem tudom, erről már beszéltünk korábban.
Tehát én azt gondolom, hogy Donald Trumptól függetlenül ugyanúgy marad Ukrajna támogatása,
ugyanúgy marad a Kína, Kínával szembenállás.
Én ugyan meg szerintem, hogy Robert egy picit máshogy látja meg, látta ezt engem, az érdekelne,
hogy ha változás van az elnök személyében, megtörténik november elén az elnökválasztás,
és tegyük fel, Trump nyer, akkor ez a külpolitikai, esetleges külpolitikai vagy bármilyen irányváltás az azonnal realizálódik,
vagy pedig majd januárban, vagy majd később.
Én azt hiszem, hogy szinte azonnal fog realizálódni, de a változást én is úgy gondolom,
hogy amerikai érdekei azok továbbra is ugyanazok az érdekek maradnak, nagyjából.
Tehát az alapkövek megmaradnak.
Azt, hogy hogyan próbálják ezeket az érdekeket, hogyan próbálják érvényre jutatni ezeket az érdekeket, ez változni fog.
A stílus mindenképpen változni fog.
Ha Trump elnök, remélhetőleg Trump elnök nyeri meg a választásokat, akkor mindenképpen változni fog,
és azt hiszem, hogy már a személyes stílusával is el fogja rettenteni a globális ragadozókat.
Ha pedig Biden elnököt választják meg, akkor valószínűleg valamikor a választás,
valamikor a következő négy éves ciklus alatt,
Biden át fogja adni a stafétabotot az alelnöknek, minden valószínűség szerint,
és valószínűleg, hogyha Biden után egy sokkal progresszívebb, sokkal szélsőségesebb,
sokkal szélsőbb baloldalibb amerikai politikus fog leülni az elnöki székbe,
valaki, aki inkább hasonlít Barack Obama-hoz, mint Biden elnökhöz,
és azt hiszem, hogy jót nem fog hozni semmiképpen a világ számára.
Tehát én azt hiszem,
hogy Biden elnök egy elviselhető rossz volt, mondjuk úgy, minden problémájában legyen,
ami utána jöhet az amerikai politikában a demokrata pátrészről, az hét rossz lesz.
Tehát látjuk Kamala Harris-t úgy is, mint embert, mint az emberi kvalitásait,
mint a vezetői kvalitásait, és azt a politikát, amit képvisel,
sokkal-sokkal rosszabb irányba fogja vinni szerintem a dolgokat, mint Biden,
és csak abban tudok reménykedni, hogy Trump fogja megnyerni a választásokat,
amivel el fogja rettenteni ezeket a ragadozókat,
és meg fogja akadályozni a további háborúkat a világban.
Ezzel az iracionalitásnak ez a racionalitása.
Bocsánat, egy megjegyzés, igen.
Anya, hogy Trump ukrán politikájárósokat nem tudtunk eddig,
annyit mondott, hogy 24 óra alatt végre megolja a háborút, igen.
Nyilván az minden oldal felé történő kiszólás.
De hogy azóta tudunk,
hogy egy-egy több nyilatkozatot Ukrajnáról,
ugye talán nem tudom, múlt héten vagy pár héttel ezelőtt azt mondta,
hogy ő ugye továbbra is támogatná Ukrajnát fegyverekkel,
csak ezt vissza nem téríteni támogatás formájában,
hanem hitelek formájában tenni.
Tehát ebből is azt gondolom, hogy...
Amit valószínűleg soha nem kapnak vissza.
Tehát ebből is azt gondolom, hogy látjuk, hogy valóban egyetértek,
ugye Roberta, hogy a stílus az változhat,
az amerikai érdek és az eredmény az tökéletesen ugyanaz lenne.
Egy rövid kitekintésre, kikacsintásra Robertet még kérném
itt a másik harsterünkre, a gázaira, és egy speciális nézőpontból,
méghozzá abból a nézőpontból, hogy egyre több ország légyereje dob le
segélyszállítmányokat gáza felett, mivel közúton szinte már lehetetlen
a segélyezés a háborús vezetben.
Volt egy segélykonvoly kifosztása közelmúltban,
meg volt egy segélyosztás,
ért támadás, ha jól emlékszem talán egészen pontosan,
vagy baleset, vagy szerencsétlen helyzet.
Mi történik most Gázában? Most egy humanitárius válság kezd kialakulni?
Tudjuk, hogy mit nevezünk humanitárius válságnak.
Ha a humanitárius válságnak azt nevezünk, hogy az emberek éhen halnak,
összeesnek az utcán és éhen halnak, azt hiszem, hogy Gáza még nem tartott.
De ami nagyon reális veszély, az a civil hatalomnak,
a Hamas civil hatalmának a teljes összeomlása,
egy teljes anarchia kitörése,
járványok Gázában, ezek teljesen benne vannak a pakliban,
és még nem tartunk ott tényleg, hogy masszív éghalál legyen,
vagy valami ilyesmi, hál . Istennek nem tartunk ott.
Tehát ez az első dolog, amit el kell mondani.
Én azt hiszem, hogy a Hamas számára a Gázára ledobott összes hadianyag közül
ez a segítség, ez a humanitárius segítség a leghalálosabb.
És miért? Miért a leghalálosabb a Hamas számára?
Mert az egyetlen dolog, amiben a Hamas reménykedhet most,
hogy megállítja ezt a háborút, pontosabban két dolog van.
Az egyik dolog az egy masszív humanitárius katasztrófa,
vagy járvány, ami arra kényszerít Izrált, hogy vonuljon vissza Gázából.
A másik dolog pedig, tudom én, egyfajta olyan fekete hatyú esemény,
mint mondjuk egy masszív civil áldozatok egy légi támadás következtében,
két-háromszáz ember meghal, vagy valami ilyesmi,
egy téves támadás következtében.
Tehát ebben reménykedhet a Hamas is.
Én azért mondom azt, hogy minden szeret kenyér, ami bejut Gázába.
Teljesen függetlenül attól, hogy konvolyok szállítják be,
majd minden nap több száz kamion jut be a gázai övezetbe,
vagy pedig a levegőből dobják le ezt a segítséget.
Minden ilyen humanitárius segítség közelebb hozza a Hamasznak a bukását,
és a Hamasz a maga részéről mindent megtett,
hogy egy ilyen humanitárius válságot kiprovokáljon,
mert ez az egyetlen dolog, ami meg tudja állítani az izraeli hadsereget.
Köszönöm szépen!
Megköszönjük szépen az összefoglalót!
Megköszönöm nektek a beszélgetést!
Ez volt az Eheti Harc tér.
Robert Cikászterel és Bendar Zsebszky Antona,
50 házigazdát Póca Istvánt is látták, hallották.
Köszönöm, és köszönjük a mondj ide nézőnek és hallgatóinak,
hogy követtek és hallgattak bennünket.
Tegyék ezt továbbra is, jövünk majd a jövő héten is.
Addig is viszontlátásra, viszonthallásra!